הכנסת השבע-עשרה

הצעת חוק של חברת הכנסת	אורית נוקד	
				     פ/3000/17		

הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון - פרסומת למזון המכוונת לקטינים), התשס"ח-2007

תיקון סעיף 1	1. 	בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף קטן 1 –	
		(1)	אחרי ההגדרה "הוועדה המייעצת" יבוא:
""הוועדה הציבורית – הוועדה שהוקמה לפי סעיף 7א;";	
		(2)	אחרי ההגדרה "חוק זה" יבוא:
""מזון" – כהגדרתו בפקודת בריאות הציבור (מזון) [נוסח חדש], התשמ"ג-1983.".	
תיקון סעיף 7א	2. 	בסעיף 7א בחוק העיקרי – 	
		(1)	האמור בו יסומן "(א)", ובסופו יבוא: "וכן רשאי הוא לקבוע בתקנות את דרכי עבודתה של הוועדה הציבורית";	
		(2)	אחרי סעיף קטן (א) יבוא:	
		"(ב)	פרסומת למזון ולמשקאות המכוונת לקטינים –	
			(1)	תיעשה תוך אחריות יתרה וזהירות באופן שלא תעודד אורח חיים או הרגלי אכילה ושתייה לא בריאים, צריכה בלתי מבוקרת או אכילה כפייתית ובלתי מרוסנת;	
			(2)	תציין את הכמות המומלצת לצריכה יומית בריאה ומאוזנת של מוצר המזון;	
			(3)	לא תציג מידע מטעה או לא מדויק לעניין הערך התזונתי של המוצר, לרבות – 	
				(א)	עריכת השוואה לא מדויקת או מטעה של המוצר נשוא הפרסומת עם מוצר מזון אחר;	
				(ב)	רמיזה או טענה כי מזון מסוים מהווה תחליף לפירות, לירקות או למזון בריא אחר, או כי למזון סגולות ריפוי, אלא אם כן הותר הדבר לפי כל דין;	
				(ג)	היעדר אזכור המרכיבים במוצר שתכולתם חורגת מן הכמות המנויה בתוספת השלישית לחוק, למעט מלח, שתכולתו במוצר תסומן כמפורט בתוספת.	
		(ג)	פרסומת למוצר שעליו יחולו הגבלות הפרסום כפי שקבעה הוועדה הציבורית, תלווה בהודעה קולית או חזותית, לפיה – "צריכה מופרזת של מוצר זה פוגעת בבריאות". 	
		(ד)	פרסומת המכוונת לקטינים לא תעשה שימוש בידוענים, בדמויות מפורסמות מתחום הספורט והבידור ובדמויות מצוירות מוכרות, לשם קידום מוצרי מזון ומשקה, אלא אם כן הפרסומת היא חלק ממס פרסום לקידום בריאות הציבור; בסעיף קטן זה, "ידוענים" – אנשים המוכרים וידועים לציבור הילדים עקב חשיפה רחבה לה הם זוכים בתחומם.	
		(ה)	אין לפרסם בשידורי הרדיו והטלוויזיה, לפני השעה 21:00 מוצרי מזון ומשקה עליהם חלות הגבלות הפרסום שקבעה הוועדה הציבורית לפי סעיף זה. 	
		(ו)	(1)	השר ימנה ועדה ציבורית, אשר תקבע את סוגי המזון והמשקעות ואופי המוצרים עליהם יחולו הגבלות הפרסום המנויות בסעיף זה. 	
			(2)	הוועדה הציבורית תמנה תשעה חברים והם:	
				(א)	שופט בית המשפט המחוזי בדימוס – והוא יהיה יושב ראש הוועדה; מינוי יושב ראש הוועדה ייעשה בהתייעצות עם שר המשפטים;	
				(ב)	נציג משרד התעשייה המסחר והתעסוקה שתחום עיסוקו הגנת הצרכן;	
				(ג)	נציג משרד הבריאות שהוא רופא, המתמחה ברפואת ילדים ועיסוקו בתזונת ילדים;	
				(ד)	נציג התאחדות התעשיינים;	
				(ה)	נציג המועצה הישראלית לצרכנות;	
				(ו)	נציג ציבור שתחום מומחיותו בריאות הציבור ותזונת ילדים ולו ניסיון של עשר שנים לפחות בתחום זה;	
				(ז)	שני מומחים מן האקדמיה שתחום מומחיותם מחקר תזונתי בילדים, על פי המלצות שיועברו מדיקאני הפקולטאות הרלוונטיות במוסד האקדמי בו פועל המומחה;	
				(ח)	פסיכולוג ילדים מומחה.	
			(3)	בקביעת מוצרי המזון שעליהם יחולו ההגבלות לפי סעיף זה, תבחן הוועדה הציבורית, בין היתר את המאפיינים הבאים –	
				(א)	היותו של המזון או המשקה עתיר באחד מאלה: שומן, סוכר, מלח, צבעי מאכל וחומרים משמרים;	
				(ב)	היותו של המזון או המשקה מכיל ממתיק מלאכותי;	
				הכל באופן שלא יעלה על ערכי הסף שבתוספת השלישית.	
			(4)	במילוי תפקידיה לפי סעיף זה, תביא הוועדה בחשבון את ההתפתחויות במחקר הבינלאומי במדינות המפותחות ובמוסדות האו"ם בכל הנוגע להגבלת פרסום מזון לילדים ולהשמנת יתר בקרב ילדים."	
הוספת תוספת שלישית	3. 	אחרי התוספת השנייה יבוא:	
		"תוספת שלישית
(סעיף 7א)	
		סוכר (נוזלי או מוצק) – לא יעלה על 2 קלוריות ל-1 גרם;	
		שומן – לא יעלה על 15% ממשקל המוצר ועל 40% מהערך הקלורי של המוצר. אחוז השומן הרווי לא יעלה על 33% מכלל השומן במוצר;	
		חומצות שומן מסוג טרנס (Trans Fatty Acids) – לא יעלה על 1 גרם ממשקלו של המוצר;	
		מלח – כמות הנתרן (ביחידות גרם) שהמוצר מכיל ולצדו ציון המילים: "כמות המלח המרבית המומלצת לצריכה לילדים היא 2.5 גרם ליום".	
דברי הסבר
השמנת היתר (obesity) הגיעה לממדים של מגיפה כלל עולמית. יותר ממיליארד מבוגרים ברחבי העולם סובלים מבעיית עודף משקל ומהם לפחות 300 מיליון מבוגרים סובלים מהשמנת יתר. התופעה נחשבת כמגיפה גם בקרב ילדים במקומות רבים בעולם והיא נמצאת במגמת עליה מתמדת.
ממחקר אשר בחן את שיעורי ההשמנה והשמנת היתר בקרב מתבגרים ב- 15 מדינות מתועשות בעולם עולה כי הילדים הישראלים הם מהשמנים בעולם ומדורגים במקום השלישי בדירוג ההשמנה של מדינות המערב, אחרי ארה"ב ויוון. 
הגורם העיקרי להשמנת יתר הינו תזונה לא מאוזנת, לצד פעילות גופנית לא מספקת. תזונה לא מאוזנת מתבטאת בצריכת קלוריות מוגברת הנגרמת בראש ובראשונה בשל צריכת מזון קנוי עתיר שומן ומשקאות  תוססים עתירי סוכר וקלוריות. 
ההערכה הרווחת בעולם המערבי היא כי אם לא תינקט פעולה כלשהיא לשינוי המצב, בתוך 20 שנה יגדלו בכ- 30% שיעורי התמותה בעולם מההשמנה ומהמחלות הנלוות לה, כך שמספר מקרי המוות יעלה מ-3 מיליוני איש ל-5 מיליונים מדי שנה. השמנת יתר תורמת, באופן ישיר, לתמותה מוקדמת, לצד סיכוי לחלות במחלות רבות ובהן התקפי לב ומחלות לב, סוכרת, יתר לחץ דם, בעיות נשימה, מחלות שלפוחית השתן, אוסטיאופורוזיס, סוגים שונים של סרטן, נכות פיזית. 
כבר היום עלות מחלת ההשמנה בישראל, הכוללת טיפול בה ובמחלות הנלוות לה, היא 10 מיליארד שקלים חדשים בשנה לפחות.
העולם כולו נערך למחלה, במה שמוגדר כאמור, מגיפה. על מדינה מוטלת החובה, ועומדת לה הזכות להגן על אזרחיה ועל משאביה מפני מגיפות. הדבר נכון ביתר שאת כאשר מדובר בקטינים, ילדים – שבקרבם נדרשת הגנה מוגברת. לשם כך היא רשאית להעדיף הגנה על זכויות מסוימות וחלקים מסוימים באוכלוסייה לעומת פגיעה בזכויות או בחירויות  קיימות אחרות.
למאבק במגיפה זו חזיתות רבות ומגוונות ובהן הגברת המודעות והחינוך בקרב הציבור באמצעים שונים ובהם באמצעות סימון מוצרי מזון ופיקוח על מחירי מזונות תוך מתן סובסידיות או הטלת מסים על מצרכי מזון מסוימים.
השמנה בילדות מהווה גורם סיכון מובהק להשמנה בגיל מבוגר. כאשר הדבר נוגע לילדים, קיימת חזית ישירה, ברורה ומיידית – פרסום וקידום מזון לא בריא.
על פי מחקרים עדכניים שנערכו בארה"ב, נמצא כי לאמצעי התקשורת ובהם לפרסומות משודרות ומועברות לילדים, השפעה רבה על מגיפה השמנת היתר.
כך נמצא, כי רוב התקשורת המכוונת לילדים מכילה פרסום המקדם אוכל, ממתקים ושתייה קלה ממותקת. בנוסף נמצא, כי ילד ממוצע צופה ב-40,000 פרסומות בשנה בטלוויזיה בלבד וכי ילד נחשף לפרסומת מזון כל חמש דקות בממוצע. מחקרים מצאו הקבלה בין פריצת הפרסומות לאמצעי התקשורת לבין השמנת יתר בילדים. אצל ילדים צעירים יותר (סביב גיל 3) נמצא קשר ישיר בין הצפייה בטלוויזיה לבין הדרישה מהוריהם לקנות את מוצר המזון שפורסם.
מחקר מקיף שנעשה לאחרונה באנגליה מעלה כי פרסום מוצרי מזון משפיע ישירות על התנהגותם הצרכנית של ילדים ועל המזון שהם מעדיפים. כן הוכח כי קיים קשר מובהק בין חשיפת ילדים לפרסומות בטלוויזיה לבין צריכת חטיפים, כמות הקלוריות הנצרכת וסוגי המרכיבים התזונתיים הנצרכים.
מוצרי מזון המשווקים בפרסומות המיועדות לילדים, כוללים באופן כמעט מוחלט חטיפים, ממתקים, משקאות קלים, מזון מהיר ודגני בוקר ממותקים. כן נמצא, כי ילדים צופים בכ- 22 דקות של פרסומות המיועדות לילדים ביום.
מדינות העולם המערבי מכירות בילדים כקבוצה פגיעה במיוחד, הזוכה להתייחסות נפרדת בנושא זה.  באירלנד, למשל, חוקק קוד ספציפי הקובע את אמות המידה לפרסומות המיועד  לילדים, ה- Children Advertising Code, אשר נחקק מכוח ה- Broadcasting Act 2001 ונכנס לתוקף ב- 1.1.2005 . 
 גם באנגליה, אוסטרליה, סקוטלנד ומדינות שונות בארה"ב ובהן קליפורניה, מרילנד וניו-יורק, נתקבלו, אם בחקיקה ואם בהנחיות של גופים העוסקים בצרכנות, הוראות מקומיות לגבי פעילות פרסומית של מזון במוסדות חינוך בקוד של איגוד מפרסמים וכן ברגולציה פנימית של התעשייה. בנורבגיה, איטליה ובלגיה נקבע בחוק איסור גורף על הקרנת פרסומות טלוויזיה המכוונות לילדים, ובאוסטרליה ובדנמרק מותרות פרסומות לילדים באופן המוגבל בזמן ובסוג הפרסומת.
לפיכך, מוצע לקבוע כללים לפרסומות של מזון ומשקאות לקטינים, באופן שיתקן את סעיף 7א בחוק הגנת הצרכן, הבא להגן על קטינים באופן ממוקד, באמצעות הסמכת שר התעשיה, המסחר והתעסוקה לקבוע בתקנות עקרונות כללים ותנאים לפרסומת ולצרכי שיווק המכוונים לקטינים.
מדובר בסעיף המופיע בפרק "הטעיה וניצול מצוקה" של החוק, ומכוחו קיימות תקנות הגנת הצרכן (פרסומת המכוונת לקטינים), התשנ"א-1991. הצעת החוק מפרטת שורה של הנחיות, לרבות הנחיה כללית כי פרסום לקטינים ייעשה מתוך אחריות ובכל מקרה מבלי לעודד "זלילה".
האחריות הנדרשת בפרסום מחולקת לשני מישורים עיקריים:
המישור הראשון עניינו מתן מידע, בצמוד לפרסום מוצרי המזון והמשקה שיימצאו רלוונטיים להגבלה,  לגבי סכנות ותכונות תזונתיות של המוצרים המפורסמים;
המישור השני עניינו בהגבלה של פרסום מוצרים כאמור באמצעים שונים, לרבות קביעה כי מוצרים אלה יפורסמו בשעות שאינן שעות צפייה מוגברת של ילדים. נמצא כי השעות בהן צופים פחות ילדים בפרסומות הן החל מהשעה 21:00, וכן איסור על שימוש באמצעים כגון ידוענים ודמויות מצוירות, לשם קידום פרסום מוצרים.
על מנת לשמור על איזון בהגבלה המוטלת של הפרסום, קובעת הצעת החוק הרכב מקצועי ומאוזן של ועדה ציבורית, בראשות שופט בית משפט מחוזי בדימוס, אשר תקבע כללים לגבי מוצרים שייכללו במסגרת הוראות החוק.
בוועדה יהיו חברים נציגי משרדי הממשלה הרלוונטיים, נציגי ציבור ובהם נציגי המועצה לצרכנות ובעלי מקצוע: מומחה לבריאות הציבור בתחום תזונת ילדים, פסיכולוג ילדים וחוקר מומחה מן האקדמיה בתחום התזונה. על מנת ליצור איזון, יינתן בוועדה ייצוג גם לנציגי התאחדות התעשיינים. הוועדה תבחן מאפיינים בסיסיים של מוצרי מזון ומשקה המהווים בעיה בתזונת ילדים, כפי שניתן למצוא באופן מקיף ביותר במחקרים של ארגון הבריאות העולמי ושל מרבית המדינות המפותחות בעולם. 

הצעת חוק דומה בעיקרה הונחה על שולחן הכנסת השש-עשרה, בהמלצתו של מי שכיהן אז כנציב הדורות הבאים לכנסת, על ידי חבר הכנסת רומן ברונפמן  (פ/3639).
הצעת חוק זהה הונחה על שולחן הכנסת השבע-עשרה על ידי חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא  (פ/1616/17).

---------------------------------
הוגשה ליו"ר הכנסת והסגנים
והונחה על שולחן הכנסת ביום
ג' בחשון התשס"ח – 15.10.07